1934 SEOUL, KOREA UNDER JAPANSK OCKUPATION
-Det här ser bra ut. -Jag längtar hem till Kina.
-Va? Gillar du inte Korea? -Jo, men maten i Kina är bättre.
Bra.
-Mig kvittar det. -Hallå där!
Hur uppför ni er? Jag är inte koreanska.
Är ni kinesiska?
Och dessutom väldigt vacker. Väldigt vacker!
Snart kommer vi japaner att styra Korea, raring.
Varför inte ge mig en kyss, gumman?
Dra åt helvete!-Kom!
Översättning: Rosanna Lithgow www.btistudios.com
-Mästare. -Bra.
Du är smart. Du använder inte råstyrka, utan sparar på energin.
Mästare.
Fan Wei, du är modig, men dåraktig.
Du använder våld på ett slösaktigt och föga funktionellt vis.
Det skulle göra dig gott att träna under Yu Ying en tid.
Ja, mästare.
Jag visste att jag inte kunde vinna med råkraft, så jag överraskade dem.
Jag använde rörelseenergin för att fly.
Du är en smart och intuitiv fajter.
Jag bad männen attackera dig för att lära dig nederlag.
Rörelserna i hapkido kommer från två berömda kinesiska kung-fu-stilar.
Den första är så klart taiji. Det andra är Qin Na Shou.
Ni har lärt er dessa färdigheter väl.
Men ni måste lära er rörlighet. Följ mig.
Ni har tränat intensivt i Korea i fem år nu.
Jag är mycket imponerad. Ert kinesiska arv är en styrka.
Ni drar nytta av era förfäders erfarenhet.
Det gör er snabba och smarta, men ni stred mot japanerna.
Ni måste ge er av, men först ska ni få svart bälte av sjunde graden.
Återvänd till Kina och starta en hapkidoskola. Lär ut det ni har lärt.
Tack, mästare.
Men ni tre saknar rörlighet.
Er form är utmärkt, men ni har begränsningar som kan förbättras.
Era äldre klasskamrater demonstrerar.
Ge plats.
Yu Ying. Försök du.
Mästare.
De rörelser ni har sett nu har sina fördelar-
-men fienden kan också vara snabb.
Reagera efter det och använd de färdigheter ni har lärt er här.
Ni har ofta sparrat mot varandra och känner till varandras steg.
Det gör er lata.
Om ni möter någon med andra färdigheter blir ni säkert besegrade.
Ni måste anpassa er. Håll ögonen på er motståndare.
Räkna ut var han tänker slå till och visualisera det.
Se dig själv kontra.
Låt mig demonstrera så ser ni vad jag menar.
Ni fem. Låt oss strida.
-Nu kan ni försöka. -Mästare.
Följ mig.
Tålamod. Tålamod är den svåraste färdigheten att utveckla.
Det är själva kärnan i hapkido.
Det är också ett utmärkande särdrag hos kineser.
Hapkido utvecklades ur kinesisk kampsport och andra tekniker.
Det är särskilt betydelsefullt för er tre.
När ni reser tillbaka till Kina och öppnar en skola-
-kom ihåg att ni inte ska strida mot andra skolor. Var ödmjuka.
Jag vet att unga människor kan bära på mycket stolthet.
Men även rutinerade simmare kan drunkna.
Tänk på det. Bli aldrig arrogant.
-Var tålmodig. Förstår ni? -Ja, mästare.
Jag har tre dräkter. Min fru har broderat örnarna på dem.
De är en gåva.
-Var stolt över det du åstadkommit. -Jag är mycket stolt, mästare.
Mästare, vad gör vi om vårt tålamod tar slut?
Korea är ockuperat av Japan. Mitt folk tvingas leva som djur.
Jag utvecklade hapkido på grund av detta förtryck.
För att samla hängivna unga i striden mot angriparna.
Därför måste vi undvika japanerna.
Vi måste ligga lågt och ha tålamod!
Det står klart att de inte nöjer sig med Manchuriet.
De vill ta över hela Kina och Asien.
Om ingen utmanar dem kommer de att lyckas.
Mästare.
Det låter som en omöjlig uppgift.
Om ert tålamod tar slut finner ni goda råd här.
Läs den när tiden är inne. Ni vet när det är.
Yu Ying. Din äldre klasskamrat är lojal. Den yngre är obetänksam.
-De förlitar sig på dig. -Jag lovar att ta hand om dem.
Det här är symbolen för vår skola.
Den ska skydda er.
Tack, mästare.
Gå och packa.
-Ni har en lång resa framför er. -Ja.
Vänta!
En sak till. Innan ni öppnar skolan-
-hälsa på de andra skolorna för att visa er respekt.
Då far vi.
Vänta.
-Det var det. Vet ni vart ni ska? -Ja.
Vänta. Får jag tala med Fan Wei i enrum?
Okej.
Hör på. Du måste försöka vara hövligare nu. Förstår du?
Visst. Titta.
-Ni är för vänlig. -Respekt är viktigt för mig.
Ni har definitivt visat respekt.
Om ni nånsin behöver vår hjälp-
-tveka inte att fråga så ska ni få den.
-Jag ser fram emot er vägledning. -Detsamma.
Världen tillhör de unga. Åtminstone de vackra flickorna!
Men Tsang Chou är en besynnerlig plats på grund av japanerna.
Se upp. De har en skola här kallad Svarta björnen-skolan. De är brutala.
Men ni borde nog besöka dem också och betyga dem er respekt.
Då kommer allt att gå mycket smidigare för er här.
-Tack för er tid. Adjö. -Adjö.
-Tack, mästare. -Tack. Kom tillbaka när ni vill.
Tack. Adjö.
-Du ska föreställa en fajter. -Jag är en man!
Din mästare sa att du ska lära folk, eller hur? Då så. Vi tar ett glas!
Här är det.
-Hej. Det var längesen. Det vanliga? -Nej, han är min gäst.
Vi tar biff, tofu, massor av dumplings och vin.
Tack. Jag är pank.
Du hade gjort samma sak. Det är bara pengar.
Två.
Fyra.
-Sex. -Sju. Nej!
Så där.
-För din hälsa. -Skål.
De gick utan att betala igen.
Hallå! Vänta!
Ni har glömt att betala.
Ingen fara. Vi tar det på krita.
-Men ni är skyldiga för mycket! -Ger du oss inte kredit?
-Skitstövlar! -Ta dem! Jag avskyr dem.
-Var kommer de ifrån? -Svarta björnen-skolan.
-Svarta björnen-skolan? -Rektorn är en japansk bråkmakare.
-Vet myndigheterna om det? -De är lika rädda som alla andra.
-Jag är inte rädd. -Gör det. Gör det!
Spöa skiten ur dem åt mig. Kom igen!
Hsiao Hsiu?
God dag.
-En halv flaska vin och jordnötter. -Ge henne vin.
-Hur är er fars reumatism? -Som förut. Han vägrar sluta dricka.
Vem vill sluta dricka? Det är det bästa som finns!
Vin är underbart. Ännu bättre tillsammans med kvinnor!
-Sluta! -Varsågod.
Sluta! Försvinn härifrån! Ut!
-Vågar du lägga dig i? -Ta honom!
Kom.
Vänta!
Ni kan inte bara gå.
Vad vill ni?
Om ni vill gå måste ni buga tre gånger för mig.
Fel. Är du rädd?
-Han är rädd. -Jag hade fel om dig. Du är en mes!
Spring i väg!
Om en fajter inte ens kan stå upp för sig själv, varför alls vara en?
Jag kan ta dem ensam.
Sluta tafsa!
Pojken är duktig.
Jag vill aldrig mer se er här.
Vänta bara. När vi kommer tillbaka ligger du pyrt till.
-Jag ser fram emot det. -Du ska dö! Vad heter du?
Jag kommer från hapkidoskolan Örnen. Fan Wei.
Vi sticker!
Du gav dem verkligen stryk.
Gamling. Det här är för skadegörelsen.
Tack för lunchen. Tack.-Vänta!
Hallå! Ditt vin!
Ut.
Hapkidoskolan har öppnats igen.
-Va? Vilken skola? -Hapkido.
-De har besökt andra skolor. -Va? Har de varit här?
Nej, inte än. Men att slå ner era elever är inte att visa respekt.
-Jag ska slå sönder deras skola! -Vänta.
Om vi inte slå tillbaka förlorar vi ansiktet.
Nej. Först måste vi ta reda på hur det ligger till.
Hapkido används av koreanska rebeller. Jag gillar dem inte.
-Det låter misstänkt. -De kanske är här för att spionera.
Om det visar sig stämma eliminerar vi dem.
Vi borde ta reda på mer om dem först.
-Ditt fega kräk. -Vi frågar ut dem när de hälsar på.
Blockera.
Ett.
Två.
Tre.
Fyra.
-Känns det bättre? -Ja, mycket. Tack.
Sex.
Ta det här före sänggåendet och kom tillbaka i morgon.
Bra.
-Här. Det här är allt jag... -Det behövs inte. Ni är skolans vän.
-Jag uppskattar det. Tack. -Spark.
Igen.
-Vad vill ni? -Känner du dem?
Inte direkt.
-Vilka är ni? -Han är sjuk.
-Jättesjuk. -Den här vägen.
Vad står på?
Jag har en sjukdom som bara hon kan bota.
Visst. Vad är det?
-Aj, vad ont det gör! -Var gör det ont?
-I håret! -I håret?
-Ja. Aj! -Kan man ha ont i håret?
De vill bara ställa till bråk.
-Aj, vad ont det gör! -Förlåt. Vi är specialiserade på ben.
-Vi behandlar inte hår. -Och ni kallar er läkare?
-Just det. Kan ni inte ens fixa hår? -Jag kan det.
-Kan du bota min hårsjuka? -Självklart. Med garanterat resultat.
-Var gör det ont? -Det är... Här.
Det borde bota dig en gång för alla. Jag lärde mig det av en tandläkare.
Gör det fortfarande ont?
Vi sticker!
Sluta!
Vill du slåss? Här står jag.
Jag vill slåss. Vi hade inte kommit om vi vore rädda.
-Det här är ett missförstånd. -Missförstånd?
Läkare ska hjälpa, inte dra ut håret på folk.
-Jag har aldrig hört om hårsjuka. -Vad vet du, tjockis?
Vad vill ni?
Sätt tillbaka vartenda hårstrå du slet från min väns huvud. Fattar du?
Låt mig be om ursäkt för hans beteende.
Min vän har lidit en orätt. Ursäkter hjälper inte.
Tålamod.
-Låt mig kompensera er. -Det duger inte.
Vad kan vi göra?
Om ni inte kan sätta tillbaka håren på hans huvud kan ni inte stanna här.
Ni kan ta er skylt och åka tillbaka till er egen stad.
-Skitstövel! -Hallå!
Ni kom hit för att ställa till bråk, inte sant?
Du är en smart flicka.
-I så fall tar jag mig an er alla. -Varsågod.
Vi sticker! Kom!
Fan Wei, känner du dem?
-Jag slog ner dem. -Du slåss jämt.
De vägrade betala, tafsade och slogs. Vad skulle jag ha gjort?
-Vilka är de? -Jag vet inte.
-De är från Svarta björnen-skolan. -Svarta björnen-skolan?
Kände du till dem? Har du besökt dem?
-Nej. -Varför inte?
För att det är en japansk skola.
Du borde veta bättre. Vi måste visa respekt för andra.
-Varför ska vi respektera dem? -Fan Wei!
Var inte så där. Vi måste försöka undvika missförstånd. Det är viktigt.
-Du borde gå och hälsa på dem. -Jag håller med.
-Jag följer med. -Nej. Gå till marknaden.
-Ta ner den. -Javisst.
-Vem är ansvarig här? -Vilka är ni?
-Vi är från Svarta björnen-skolan. -Min kollega gick just dit.
Vilket sammanträffande. Ni skickade bort honom precis innan vi kom.
Varför skulle jag ljuga? Ni får se när ni återvänder.
Nej!
Varför skulle elever komma hit och lära av amatörer som ni?
Vi lär ut äkta hapkido.
Hapkido är en underlägsen teknik. Koreanerna är slavar åt Japan.
-Och vad är ni? -Jag?
Huvudinstruktör på Svarta björnen. Kom och ta en riktig lektion.
-Kom! -Vi ses.
Ge mig en kyckling och några fiskar.
-Det blir 75 cent. -36 cent för kycklingen.
-Vi tar det på krita. -Krita?
-Är du döv? -Vänta lite. Jag känner er inte ens.
-Jag är från Svarta björnen-skolan. -Det struntar jag i. Ingen kredit.
Jag behöver pengarna för att överleva.
Hallå! Han lurar mig. Han stal fisk och knuffade mig. Ta honom!
Kan någon hjälpa mig?
-Ta honom! -Hallå!
Gör honom inte illa! Snälla! Gör honom inte illa.
Era usla kräk!
Idioter. Även en blind man skulle se att vi kommer från Svarta björnen.
Du ska få betala. Då minns du oss nästa gång.
Vad ska han göra?
Vart ska du?
Gör det inte. Jag lovar att vi aldrig gör om det.
Stopp! Jag ger er en chans att ge er av.
Ta honom!
Ni är skadade. Vi kan behandla er på min skola.
-Vilken skola? -Hapkidoskolan.
Vad är så fantastiskt med det?
Jag sa inte att det är fantastiskt. Det är träning och disciplin.
Vad betyder Korea för er tre kineser-
-som gör att ni reser till Korea och lär er hapkido?
Ni sprider deras löjliga kampsport. Varför?
De är fähundar!
Ta ert land. Er kultur är föga intressant för mig.
Vi kineser vill ha fred.
Precis som Korea. Därför är de våra vänner, liksom ert folk.
-Japan har inga vänner som ni. -Då tar jag farväl.
-Tänker ni döda mig? -Spela inte okunnig.
-Jag har betygat vår aktning. -Som lyckad avledningsmanöver. Titta!
-Är de trötta? -Det är hapkidoskolans verk.
-Vem? -Fan Wei.
Jag ska undersöka saken. Om han gjorde det ska han straffas.
-Det är inte så enkelt. -Vad vill ni?
Om ni kan gå härifrån är allt avgjort.
Oroa er inte. Vi är rättvisa. En mot en.
Ledsen, men jag vill inte slåss.
Ni ger er visst inte.
Bär tillbaka honom och hitta den som är ansvarig för marknadsattacken.
Det hade aldrig hänt!
-Förlåt. -Det här är en skandal!
Svälj det här.
-Kao Chang. -Kao Chang!
Nej! Jag behöver dig här. Han är sårad. Hämta läkemedel.
Kao Chang?
Kao Chang!
Här.
-Hjälp mig till mitt rum. -Visst. Jag hjälper dig.
Det är bäst att ni går. Era sår behöver tid att läka.
Vad hände?
De slog ner mig. Hela skolan slogs mot mig.
Jag hade inte en chans.
-Det här är mitt fel. -Jag klandrar dig inte.
En fajter ska försvara de svaga. Du handlade rätt.
De försöker driva ut oss, men det ska de inte få.
Vi måste försöka vända på situationen och driva ut dem.
Vad ska vi göra? De kommer tillbaka för att hämta Fan Wei.
-Jag... Jag tänker slåss mot dem! -Vänta!
Du är alltid så halsstarrig. Du måste ha tålamod.
-Jag var inte ute efter bråk. -Det är lite för sent för det nu.
Vi behöver en plan. Vad ska vi göra?
Öppna mästarens...brev.
Ja! Det hade jag glömt.
-Vad står det? -Låt mig se.
Ge det till mig.
-Vi måste så klart visa tålamod. -Vad betyder det? Ge dem Fan Wei?
För er säkerhet måste jag gå dit och be om ursäkt.
Nej! Det vore självmord.
-Göm dig. -Va?
Det är enda sättet. De dödar dig annars.
-Du måste ge dig av. -Skolan, då? Vi har elever.
Jag fortsätter.
Vad sysslar ni med här då?
Hur vågar ni komma hit? De har rätt att lära. Varför stör ni dem?
-Visst. Vad som helst utom hapkido. -Hurså?
Hapkido utvecklades i Korea som nu tillhör japan.
-Vi erkänner det inte som kampsport. -Det här är Kina, inte Korea.
Du förstår inte. Allt koreanskt tillhör Japan.
Ni har inte tillstånd att lära ut det.
Ut med er. Ut!
Tror du att du kan försvara dem alla på egen hand?
Nej. Jag ber dem att gå.
Duktig flicka. Nu är du förståndig.
Men kom ihåg att du bara har två dagar kvar att ge oss Fan Wei.
Det här är den tryggaste plats jag vet. Hit kommer aldrig nån.
Stanna här ett tag.
Jäklar!
-Ibland måste man lida. -Det är inte värdigt att gömma sig.
Men jag måste minnas vad mästaren sa om tålamod.
Det ordnar sig. Tygla ditt humör. Jag går och hämtar mat och vin.
Gå nu ingenstans.
Jag väntar här som den ryggradslösa ynkrygg jag är.
Vänta. Gå till skolan och hälsa Yu Ying att jag är här.
Hör om japanerna har ställt till med mer problem.
Javisst.
-Tack. Vet din mästare om det här? -Ja.
Han vill hjälpa er. Det är svårt med japanerna. Så mycket står på spel.
Be Fan Wei att ha tålamod. Det är svårt för honom.
Hälsa att jag har skrivit till vår mästare.
Ta det här och köp mat till honom.
Javisst. Adjö.
Vänta. Säg att jag hälsar på honom i kväll.
Att gömma sig är ingen lösning. Vi borde göra något.
Problem löser sig inte själva.
Jag kanske ska gå och be dem om ursäkt.
Kanske. Om de låter Fan Wei vara kan vi gå med på det mesta.
Men var extremt försiktig. De är oresonliga, så argumentera inte.
Inga problem.
-Hej. 50 dumplingar och lite vin. -Äter ni inte här?
Ta med, tack.
-Har du vunnit pengar? -Knappast. Det är till någon annan.
Vem?
Han som slog ner de där männen.
Han är en hjälte. Om han kommer hit äter han gratis.
-Han kan inte. Han gömmer sig. -Varför?
Han försvarade folk på marknaden och dödade tre Svarta björnar.
Det är därför...han gömmer sig.
Här.
Vad vore jag för man om jag tog pengarna?-50 dumplingar. Snabbt!
Och vin.
-Det lönar sig att känna en hjälte. -Ursäkta.
-Jag har letat efter dig. -Vad behöver du?
-Jag vill lära mig hapkido. -Varför det?
Har du inte hört? En man dödade tre japaner med hapkido på marknaden.
Nu vill alla lära sig. Ta med mig till deras skola.
-Galning! Prata inte om det så högt. -Varför? Är hapkido populärt nu?
Kom hit! Hör på.
-Kan jag hälsa på? -Kommer inte på fråga.
-Ursäkta. Er mat och ert vin. -Tack. Tack.
Korkade kvinna. Era ursäkter betyder ingenting. Ge honom till oss!
-Tala om vad det är ni vill. -Lämna över mördaren!
-Ni slog ner min vän, Kao Chang. -Han var visst inte tillräckligt bra.
Ni har bara lärt er hapkidons ytliga färdigheter-
-men öppnar en skola och stjäl elever. Ni tre gör mig illamående!
-Hur många år har ni tränat? -Fem. Sjunde graden.
Bra. Låt oss se vad du går för. Om du slår mig behåller ni skolan.
Nej tack. Jag kom hit för att be om ursäkt, inte mucka gräl.
Jaså? Är du feg?
Är du för rädd?
Vad jag kan se är du ingen match för mig, gumman.
Du kanske kan bli min älskarinna istället.
Ni är klok som inte vill slåss mot min vän.
Men jag vill veta vad som är så bra med hapkido.
-Kom hit. -Ja.
-Har du studerat hapkido? -Ja. Femte graden.
Han är hapkidoelev.
-Han ska möta mig, å dina vägnar. -Ja.
-Underbart! Underbart! -Jättebra jobbat! Fantastiskt!
Tack för att ni lärde mig en läxa.
Ni förtjänar ert rykte. Hapkido är sämre.
Som ni ser är hapkido en barnlek.
-Var lärde ni er hapkido? -I Korea.
-Är ni japan? -Nej, korean.
-Så vad gör ni här? -Korea tillhör Japan.
Får jag inte vara en god japansk medborgare?
Känner ni igen det här?
Det här är inte Korea. Hur kan en metallstav hjälpa dig?
Jag tänker återupprätta vårt rykte med den.
Vänta.
Låt henne gå.
-Varför låter ni henne gå? -Hon är faktiskt extremt bra.
Det vore en bra idé att slå samman våra skolor.
-Besökte du skolan? -Ja.
Du ska fortsätta hålla dig gömd. Yu Ying har skrivit till er mästare.
-De gav mig det här. -Behåll det. Snart...
-Jag... -Försök inte ens.
Idioter. Ni tycker att ni är så bra. Slåss mot mig!
Fu Tzu? Fu Tzu!
-Sätt fart. -Ja!
Hapkido är ganska gulligt.
Hapkido. Jag tror att vi kallar det Hap-skit-do.
Kom.
Fu Tzu.
Fan Wei!
Jag tror inte att de kommer.
Vi kunde ha hjälpt till. Vi har alltid hållit oss för oss själva.
Ingen klandrar er. Alla hotas av Svarta björnen-skolan.
De säger att hapkido väcker uppror. Visste ni det?
-Vem säger det? -Det är sant. Jag fick ett brev.
-Varför är alla så rädda? -Inte undra på att Japan tar över.
Ja.
Vi måste enas. Vi måste skydda oss själva. Det står klart.
Genom att besöka vår hapkidoskola har ni riskerat era skolor och liv.
-Det är jag ytterst tacksam för. -Du behöver inte tacka.
Det här berör alla kampsportsskolor.
Om de kan göra så här mot er kan de göra det mot oss alla, så...
Så fint. Alla skolor håller möte. Utan oss!
Säg mig.
-Vilka pratade ni om? Oss? -Strunta i det du. Dra åt helvete!
Då går jag rakt på sak.
Jag vill bara berätta att vår mästare tänker ta sig an hapkidoskolan.
Skylten säger att skolan nu är en Svarta björnen-skola.
De passar inte alls ihop. Gå härifrån.
Lugn. Det är för ert eget bästa.
När hapkido hamnar under Svarta björnen blir ni en del av-
-Svarta björnen-familjen.
Ni kan ta emot elever igen. Det låter väl lockande?
Från en orms mun låter det som gift.
Om det är bråk ni vill ha kan ni få det.
Men när chefen har bestämt sig är det omöjligt att få honom att ändra sig.
Hans beslut är alltid slutgiltiga.
Du. Skylten.
Den är er.
Vem tänker plocka upp den?
Nå?
Om nån inte gillar den kommer ni att sluta som fettot där.
Jäklar!
De har gått för långt. De har gått över gränsen!
-Hur kunde ni bara stå där? -Vad kan vi göra mot japaner?
Det här är ett svårt läge, inte bara för hapkidoskolan.
-Vi måste ta hand om avskummet. -Tillsammans!
Nej. Det här rör hapkido. Snälla, lägg er inte i. Ni borde gå.
Jag kan hantera dem.
-Är det hon? -Jag vill tala med er ledare.
-Han har rest bort. Vad vill du? -Jag har nåt som tillhör honom.
-Ge det till mig. Jag kan ta det. -Är du säker på det?
Absolut. Han är nummer två här.
Bra. Ta den!
Jag ville träffa er ledare, inte nån av er.
Jag varnar er. Låt mig gå.
Du är inte i position att hota nån. Nu dör du!-Attack!
Stopp!
Snälla, fröken. Jag är inte japan som den här mannen.
Jag ber er. Visa barmhärtighet.
Säg åt Feng Tien att inte gå för långt. Vi låter oss inte skrämmas.
Låt honom bli en påminnelse om det.
-Yu Ying. -Skolan är förstörd. Jag gjorde det!
-Det kommer de aldrig att glömma. -Det är bäst att vi gömmer oss.
-Och om mästaren kommer? -Hsiao Hsiu kan förmedla kontakt.
Kom!
Hitta dem!
Inget.
De är inte här.
-Slå sönder stället! -Ja!
De ska inte komma undan. Chan.
-Stanna kvar här med några män. -Jag? Varför?
För att de kanske återvänder.
Men...
Vad...?
-Är du rädd för en flicka? -Nej! Absolut inte!
Vi klarar oss. Vi är på en trygg plats nu.
-Här letar de aldrig. -Har du sett Hsiao Hsiu?
Jag bad henne vänta på mästaren.
Det är nån där!
-Ser ni nån? -Nej, ingen.
-Nej. -Här finns ingen.
-Såg ni nån? -Nej, det är ingen här.
Konstigt.
-Jag undrar om han kommer. -Jag tänker ändå strida mot dem.
Men hur kan vi vinna? De är för många.
Vi tar oss inte an alla på en gång.
Söndra och härska. Då har vi en chans.
-Ja? -Det är jag!
-Vad är det, Hsiao Hsiu? -Det är nån i skolan.
-Vem? -Förrädaren Chang väntar på er.
-Vänta här. Jag går till skolan. -Var försiktig.
Kom.
Det är ni.
Ta henne!
Stäng dörren.
Snälla!
-Visa barmhärtighet! -Ditt kräk. Du förtjänar det inte.
Du förtjänar att dö!
Snälla, döda mig inte.
-Yu Ying. -Kom.
-Det ordnar sig. Öppna. -Är du säker?
-Vem där? -En vän.
Det är ni!
-Välkommen. -Tack.
Kao Chang?
Han är skadad och gömmer sig. Det var enda sättet.
Hsiao Hsiu. Hälsa Kao Chang att vi har fått hjälp.
-Vem gjorde det här? -Japanerna.
Kina är visst precis som Korea nu.
Hur mår vår mästare?
Våra upprorsplaner avslöjades.
Vi var tvungna att fly. Snabbt. Eller dö.
Vad hände?
Han tillfångatogs av japanerna.
Vi kan inte låta dem behandla oss så här längre.
Vi ska rensa ut avskummet!
Vad vill ni?
-Varför ger ni er på en skadad man? -Håll tyst och flytta på dig. Gå!
Leta reda på Yu Ying.
Ta honom!
Kom.
-Vem är han? -Han kommer från min skola.
Han är min vän och klasskamrat.
Det förklarar inte vad han gör här. Vad ska det här betyda?
Håll tyst! Det är slut med dig. Du ska betala för allt du har gjort.
Håll tyst själv! Jag är så less på din gnälliga röst.
Du är en patetisk liten man.
Du vände dig emot ditt eget folk och ställde dig på japanernas sida.
-Har du inget hjärta? -Ta dem!
Vänta! Han är min. Jag vill hämnas min väns död.
-Är du sårad? -Jag klarar mig.
Kom så går vi.